Dober večer. Hvala.
Kar za mano.
Šesta vrsta, tista sedeža.
Uživajta.
Dober večer. Vstopnici? Najlepša hvala.
Sodelavka vam bo pomagala.
Dober večer. Mi pokažeta vstopnici?
Najlepša hvala.
Oprostite, očitno je prišlo do napake.
To sta najina sedeža. Pokazala vam bom.
Zberi se. Napačen sedež.
Zelo mi je žal.
Kar sem.
Pridi.
Ne, ostati hočem.
Se hecaš? –Moram ga videti.
Zakaj je ta Mengelen tako poseben?
Mengelberg. –To sem rekla. Pridi.
To je moško stranišče.
Preverjam.
Kaj preverjate?
Čistočo. Moška stranišča se hitreje umažejo.
Zato moramo dodatno preverjati.
Ste končali?
Vse je čisto, gospod.
Zamudili boste koncert.
Že nekajkrat sem ga videl.
Nekaj ste pozabili.
Ne bi kaj ukrenil?
Ven jo moramo spraviti. –Prosim? Koga?
Je vaša delavka?
Ni me treba potiskati. Sama lahko hodim.
Take, kot ste vi, bi morali zapreti.
Se ne morem opravičiti?
Komu? Vsej dvorani? –Maestru Mengelbergu.
Mislite, da bom dovolil, da se mu približate?
Do velikih glasbenikov je treba biti spoštljiv.
Odpuščeni ste. –Niste moj šef!
DrSi predstavlja DIRIGENTKA
Po resnični zgodbi
Naporen dan?
V redu je bil. –Willy.
Tvoja plača.
Prihodnji teden jo dobim. –Bedarija.
Neko zabavo so imeli. –Narežeš čebulo?
Juho kuham.
Veš, da ob njej joče.
Nekaj solz je ne bo ubilo.
Gremo. Mame se loteva migrena.
Gospod Goldsmith? Gospod?
S starši že leta obiskujemo vaše popoldanske koncerte.
Gotovo zato, ker so brezplačni.
Mislim, da so v zadnjem delu tromboni igrali napačen ton,
tik pred ponovitvijo tria.
Zaigrali so e, čeprav bi morali Es.
Čakaj!
Dobro ste opazili.
Znate del s tromboni na pamet?
Ne samo ta del, vsako noto.
Ne poučujete klavirja na konservatoriju?
Ga. –Rada bi se vpisala tja. –Veliko sreče.
Rada bi priložnost, da vam nekaj zaigram.
Nočem tratiti časa.
Tudi jaz ne.
Potem pa jutri ob 16h.
Želite?
Dogovorjena sem z g. Goldsmithom.
Vstopite.
Lahko dobim skodelico kave, prosim? Tiho!
Skušam delati! –Kavo je treba zmleti.
To lahko naredi ona. Pridi, ko boš imela kavo.
Slišali ste ga.
Ne tekajte.
V tej hiši je popoln kaos.
Ne oziraj se nanj, del inventarja je.
Frank, to je …
Kako ti je ime?
Willy Wolters. –Ne trativa časa.
Igraj.
Lahko nehaš.
Čudovito. –Misliš?
Ta klavir.
Vadim na klavirju, ki ima na strunah krpe.
Le zakaj, zaboga?
Da se sosedje ne bi pritoževali.
Star je. Oče ga je našel med smetmi.
Smetmi? –Oče je smetar.
Kdo te je učil?
Materina prijateljica.
Kaj veste o Bachu?
Po njegovih notah igram.
Ne morete igrati njegove glasbe, če niste preučili človeka.
Veste, kdo je največji poznavalec Bacha na svetu?
Seveda ne ve.
Albert Schweitzer. Preučeval je Bacha,
tako natančno kot še nihče pred njim.
Na žalost se je odrekel karieri, da bi postal zdravnik
v afriški džungli.
Kar potrjuje mojo teorijo, da so geniji na meji norosti.
Mislite, daje nor? –Ja.
Svoj talent uničuje s tem, da ga ne uporablja.
Mogoče je bolj nadarjen zdravnik.
Zakaj tako igrate?
Kako? –Brez čustev.
Ker sem ugotovila, da moja čustva nikogar ne zanimajo.
Ne bi morali interpretirati tistega, kar se skriva za glasbo?
Interpretacije so lahko napačne, note pa nikoli.
To je znanost. –Bach je skladal matematično.
Eden redkih je, ki je znal božji jezik.
Toda nihče ne ve kakšne načrte je imel bog.
Tvoja tehnika je obupna.
Preveč pritiskaš na pedalo, česar ne moreš prikriti.
Pozabi na konservatorij.
Ne bodo te sprejeli.
Me ne morete naučiti? Pridno bom vadila.
Vse bom naredila, da se izboljšam.
Naj ti dam nasvet.
Poroči se in imej otroke.
Kot vaša žena?
Ja.
Upam, da vama je kava prijala.
Čudaška ženska.
Precej privlačna.
Čakajte!
Lahko vas pripravim na sprejemni izpit.
Bila bi nora, če bi si to želela, mar ne?
Tri ure na teden, dva dolarja na uro.
No, ste za?
Deset minut imate.
Vi. Prepočasni, predolgi nohti,
preveč napak.
In vi …
Hitri prsti, kratki nohti, brez napake.
Lahko začnete jutri. –Res? Hvala.
Dober dan. Prišla sem zaradi službe v garderobi.
Je že oddana.
Tako ali tako je ne bi dobili.
Zakaj ne? –Ker delamo za napitnino.
So vas zavrnili? –Že petič danes.
Če hočete uspeti v tem poslu, morate izstopati.
V velikih težavah bom, če ne bom ničesar našla.
Rad bi vam pomagal, toda trenutno nikogar ne potrebujemo.
Razen pianista.
Preveč zadržani ste. Presedite se.
Sprostite se.
Zakaj iščete pianista, če znate sami igrati?
Ker bi raje igral kontrabas.
Robin, imaš cigareto?
Vas to moti?
ljudje pridejo od vsepovsod, da bi jo videli.
Njega.
Na to glejte tako:
Vsi se rodimo goli, vse drugo je le krinka.
Pozdravite našega čudovitega posnemovalca žensk,
slavno gdč. Denise!
Hvala.
Glejte, koga imamo tu. Na klavirju je ženska vsiljivka.
Hočeš narediti vtis name? Ali si prava ženska?
Težko je reči, kajne?
Nekdo zelo tvega zate,
kajti kot lahko vidimo, je to moški ansambel.
Kako ti je ime? –Willy.
Ker torej nimaš Willyja (lulčka),
so te starši poimenovali Willy.
No, fantje, poglejmo, kaj zna.
Bi šla konec tedna z mano na izlet?
Za mojo ženo je prenaporno.
Prihodnji teden imam avdicijo, gospod.
Zanimiv družabni krog bo.
Tam bo gotovo veliko uglednih glasbenikov.
Kam greš tako zgodaj?
V službo. –S kovčkom?
Nocoj me ne bo. Prespala bom pri Marjorie.
Pri kom? –Poznaš jo, sodelavka je.
Danes si zelo čedna. –Hvala.
Zdravo, Mark. Ravno je klicala tvoja žena.
Popadke ima.
Očitno ne morem ostati.
Voznik te lahko pelje nazaj. –Z vami grem.
Ne, prosim, ostanite. Zdaj ste že tu.
Koga imam čast spoznati?
To je Willy Wolters, moja študentka.
Me veseli, gospa …
Thomsen. To pa je g. Thomsen.
Pozdravljeni, Willy. –Pozdravljeni.
Služabnik vas bo peljal v sobo. Lahko se osvežite.
Kam greste?
V drugo stran.
Stopnice so tu.
Prav.
Kaj počnete tu?
Verjetno enako kot vi.
To je hiša mojih staršev. Odraščal sem tu.
Jaz pa sem gostja g. Goldsmitha.
Ni mi povedal, da boste prišli.
Nisem odgovorna za to, kaj počne in kaj vam pove.
Samo, da se ne boste vsiljevali tukajšnjim glasbenikom.
To je zadnje, kar bi naredila.
Vsi vemo, česa ste sposobni.
Zdaj, ko ste mi pokazali, da ste kavalir,
se lahko potrudite, da se tako tudi vedete?
Me lahko kdo pelje na postajo?
Ampak miza je že pripravljena.
Nihče me ne bo pogrešal.
Jaz vas bom, dragica.
Moja spremljevalka na večerji ste, zato se pojdite preobleč.
Čakala sva vas. Prosim.
Oprostite.
Znani ste mi. Se od kje poznava?
Ime ji je Willy.
Povejte nam kaj o sebi, Willy.
Ni kaj povedati, gospa.
Niste dekle, ki se je usedlo spredaj na mojem koncertu?
Tako je. –Vi?
Ni nam treba govoriti o tem.
Verjetno ste hoteli sedeti v prvi vrsti,
vendar niste imeli denarja za vstopnico.
Osebju ni dovoljeno sedeti v dvorani med koncerti.
Delate tam? –Ne več.
Odšla sem.
Rahel naglas slišim. Od kod ste?
Iz Nizozemske.
Rojakinja. Frank, vedno praviš,
da vse najboljše prihaja iz Nizozemske.
Zakaj ste zraven brali note?
Je to skrivnost?
No?
Želim si postati dirigentka.
Kaj je rekla?
Rada bi bila dirigentka.
Veliko vem o svetu glasbe,
toda nisem še slišala za dirigentko.
Vi poznate kakšno?
Moram priznati, da kolikor vem, ni nobene.
Toda ženske so lahko tako dobre kot moški.
Mogoče ima prav.
Moja žena je bila pred poroko dobra pevka.
Ja, toda dirigentka!
Kako vam bo uspelo?
Mislila sem, da je Amerika dežela priložnosti.
Ne za vse.
Občudujete zvezde na nebu?
Ne, samo rože pri svojih nogah.
Hvala, ker niste povedali, da sem …
Saj veste. –Ni za kaj.
Ste našli novo službo? –Sem.
Kje?
Z glasbo je povezana. –Ja, toda kje?
Dovolj je, da so se mi enkrat posmehovali.
Žal mi je.
Nevljudno je bilo.
Bi zaplesala?
Si že doma?
Ja. –Kako je bilo v službi?
Dobro. –Kaj so igrali?
5. Beethovnovo simfonijo. Tisto, ki se imenuje Usoda.
Usoda? Ta je od Čajkovskega. Tisto patetično delo.
Pozabila sem.
Da so te odpustili?
Kako si izvedela? –Preprosto.
Tja sem šla.
In kaj je to?
Kako si to dobila brez službe?
Si mi brskala po sobi? –Vsak dan se pretvarjaš, da greš v službo.
Pozno hodiš domov. Kaj počneš ves ta čas?
Delam. –Kje?
Ne morem ti povedati. –Moram vedeti.
Ne bom ti povedala.
Koliko časa že to traja? –Kaj pa?
Sprejemni izpit za konservatorij.
Se lahko drugič pogovoriva o tem? Utrujena sem.
Kako dolgo že lažeš? –Ne lažem.
Pač. O tem, da so te odpustili, o študiju, službi.
Odrasla sem, mama. Moram imeti svoje življenje.
Brez naju ga sploh ne bi imela.
Vse sem zračunala. Koliko si pojedla, spila, tvoje obleke.
Vse učne ure klavirja. Poglej.
Toliko sem zapravila zate. Kaj dobim v zahvalo?
Same laži.
Obdržala bom denar, da nadomestim najin strošek.
Kar pozabi na tisti konservatorij.
Mama … –Ne kliči me mama!
Nisem tvoja mati!
Kaj?
Mama!
Je res?
Žal mi je, Willy.
Nisva mogla imeti otrok.
Potem sva videla to.
"Mlada mamica želi dati v posvojitev svojo hčerko.
Sprejeta bo najboljša ponudba."
Prodala me je. Koliko sem bila stara?
Dve leti.
Zakaj me ni hotela?
Mislim, da te ni imela dovolj rada.
Kaj pa moj oče? –O njem ne veva ničesar.
Tvoja mama ni bila poročena, ko si se rodila.
Ni imela družine?
Odrekla se ji je.
Tvoj rojstni list.
Agnes. Mi je ime Agnes?
Ne, to je ime tvoje matere. Ti si Antonia.
Antonia Brico.
Potolažit jo grem.
Reci ji, da je nekaj solz ne bo ubilo.
Dovolj!
Nehaj!
Mama hoče, da nehaš.
Tiho! –Tišina!
Zdravo.
G. Goldsmith je noter. –Kako je šlo?
Sprejeli so me. –Čestitam.
Te peljem? Kam greš?
Domov. Lahko grem z avtobusom.
Samo vožnja je. –Ni tako daleč.
Potem se me boš hitro znebila.
Nisva se utegnila posloviti,
in kot si rekla, bi se moral potruditi vesti kot kavalir.
Nekdo se seli.
Tu sva.
Tvoja starša bosta ponosna.
Nekaj tednov me ne bo. Turnejo pripravljam.
Se lahko vidiva, ko se vrnem?
Zdaj veš, kje me najdeš.
Kje je moj klavir? –V štedilniku, da lahko skuham juho.
Čebulno. –Zmešana si. –Willy!
Lahko prenočim tu?
Klavir mi je bil v uteho.
Brez njega bi se mi zmešalo.
Vsem se občasno zmeša. –Tudi tebi?
Celo meni.
Ne obupaj. Poberi se, očisti prah s sebe in pojdi naprej.
Kaj pa moški ve o čiščenju prahu?
Več kot ti, bedna Holandka.
Pridi, razkazal ti bom hišo.
To je moja soba.
Nikomur ni treba sem, razen meni, zato jo zaklepam.
Imam svojo kopalnico, ti lahko uporabljaš to.
Tu boš spala.
Ne vem, kako naj se ti zahvalim. Seveda ti bom plačala.
Ne skrbi zdaj zaradi tega.
Robin, je molčati o nečem enako kot lagati?
Mene čakaš?
Zamenjati moramo ansambel, ki je v zadnjem hipu odpovedal.
Kje bomo igrali? –Tu.
Kaj? Ne!
Nočem, da me sošolci prepoznajo.
Mislim, da jih ne bo veliko zraven.
Zabava za vlagatelje je.
Willy?
Kako si?
Odlično. –Si tudi ti povabljena?
Dober dan, ga. Thomsen!
Willy, to je Emma.
Emmo poznamo že od otroštva.
Z njenimi starši smo dobri prijatelji.
Skrivaj upava, da se bosta nekoč s Frankom zaročila.
Nič ne veva o tem.
Naprej grem. –Seveda, ljubica, kar pojdi.
Res te je lepo videti. Pridruži se nam notri.
Robina sem iskala.
Kdo je Robin? Prijatelj?
Recimo.
Ne moreš oditi, ne da bi pozdravila mojega očeta.
Zelo bi bil žalosten.
Willy! Pozdravljena, kako ste? –Dobro.
Pogovarjali smo se o tem, da se glasbena nadarjenost včasih razkrije
že v zgodnjem otroštvu.
To velja tudi zate?
Imela sem pet let. Šla sem mimo cerkve in zaslišala orgle.
Rothschildova sta prišla! Kako zanimivo.
Nisem še slišala česa takega. Nikoli še nisem bila v cerkvi.
Ljudje so poslušali celo na ulici.
Ste slišali, koliko denarja so podarili Rothschildovi?
Odkradla sem se noter in povzpela po stopnicah.
Tam sem zagledala orglarja.
Nisem vedela, kdo je,
vendar me je očaral z igranjem. Nisem mogla odtrgati oči od njega.
Več kot pet tisoč dolarjev.
Šele pozneje sem izvedela, da je bil Albert Schweitzer.
Takrat sem začela moledovati za klavir.
Schweitzer nikoli ni bil v ZDA.
Živeli smo na Nizozemskem. Igral je Bacha.
So vaši starši glasbeno nadarjeni?
Ne. Vendar niso moji pravi starši, temveč posvojitelji.
So vaši pravi starši mrtvi?
Nihče nič ne ve o mojem očetu.
O materi vem le to, da me je prodala.
Človeka, ki sta me vzgojila, sta me kupila.
No, posvojila.
Ugotoviti moram, koliko sta plačala zame.
Torej imaš drugačno ime.
Ja. –Kakšno?
To ni pomembno.
Vse se je zgodilo brez mojega privoljenja.
Dve leti sem imela.
Je to dovolj zanimivo za vas? Se mi je zdelo.
Vse sem si izmislila.
Iti moram.
Si morala tako osramotiti mojo mater?
Prosim? –Zakaj si tako občutljiva?
Občutljiva postanem, ko z mano ravnajo kot s tapeto.
Ne razumem te, Willy.
Poišči si boljšo družbo.
Si se ravnokar sprla s tem moškim?
Vprašala sem ga za pot do odra.
Veš, kdo je? –Ja, ime mu je Frank.
Frank Thomsen, eden najpomembnejših organizatorjev koncertov.
Samo naj me pusti pri miru.
Konec.
Se me bojiš?
Ne, gospod.
Zdi se mi, kot da se že leta poznava.
Zdi se mi, da me zelo občuduješ.
Imam prav, Willy?
Občudujem vas ker hočem biti to, kar ste vi.
Učiteljica?
Ne, dirigentka.
To govoriš le zato, ker si zaljubljena vame.
To sem rekla, ker hočem biti dirigentka.
To je nemogoče.
Ženske niso dirigentke.
Ne zmorejo tega. –Zakaj ne?
Ne znajo voditi.
Toda lahko me naučite.
Ženska s paličico v roki, ki izvaja pretirane gibe
pred skupino moških? To se mi ne zdi spodobno.
Koga briga, kako je videti? –Mene.
Želim si, da si lepa.
Je to zato, ker hočeš imeti nadzor?
Kaj? Ne.
Raje bi se izgubila v glasbi.
Jaz pa bi se raje izgubil v tebi. Zapomni si,
ženske spadajo na dno. Na tak način dobijo, kar hočejo.
Prosim.
Nehajte, prosim. Nehajte!
Zlomila si jo.
Ven!
Trdi, da ste ga, navajam:
histerično napadli, ker je kritiziral vaše igranje.
Histerično? –To piše.
Torej gre za njegovo besedo proti moji?
Očitno. Ni očividcev.
Pravi, da bo pozabil na vse, če boste pustili študij.
Kje podpišem?
Kako vam je ime, ljubica?
Willy … –Brico.
Antonia Brico.
Izvoli.
Novo življenje potrebuje novo glasbo.
Willy Wolters? –Nadstropje višje.
Ga. Wolters? –Ja?
Willy iščem. –Ne živi več tu.
Veste, kje je? Nikjer je ne najdem.
Če je ne najdete, potem tega noče.
Daj no, Robin, ne bodi reva. Brani se.
Špilferderber!
Ne veš, da je imel Robin nesrečo?
Nisem vedela.
Od takrat ima težave s hrbtom. Steznik nosi.
Kot jaz. Ga še nisi videla?
Pozabil sem, kako skrivnosten si glede tega.
Robin!
Robin?
Kaj počneš tu?
Pismo iz veleposlaništva.
Slabe novice?
Našli so jo. –Nisi hotela tega?
Mrtva je.
Zdaj lahko obiščem samo grob.
Te boli?
Vsakdan.
Sploh veš, kako dolgo sem te iskal?
Vdrla si se v zemljo, brez sporočila, brez besed.
Zdaj si spet zbežala.
Med premorom gremo vedno v garderobo.
Ljudi ne moreš odrivati, kot da nikomur ni mar.
In zakaj ne hodiš več na konservatorij?
Goldsmitha vprašaj.
Misliš, da ga nisem? –In kaj ti je rekel?
Končno sem te našel. Samo to je pomembno.
Kako si?
V redu. Kmalu bom odpotovala.
Kam? –Na Nizozemsko. –Kdaj?
Čez en teden. –Ne moreš iti.
Zakaj ne?
Ker te ne morem več pogrešati.
Antonia, začeti moramo.
Že grem. –Antonia?
Tako mi je ime.
Torej je bila zgodba o posvojitvi resnična?
Ja, Frank, pankrt sem.
Stoj! –Zakaj to počneš?
Antonia,
nočem se posloviti.
Rad bi bil s tabo. –Tudi jaz s tabo.
Ne odpotuj, ostani.
IŠČEMO UGLAŠEVALCA KLAVIRJEV
Najdražji Frank! Bivam v prijetnem hotelu,
v sobi s čudovitim razgledom.
Ne boj se, ne boš me izgubil zaradi glasbe.
Tukaj ni nobene glasbe, koncerta pa si ne morem privoščiti.
Ne moti me. Zdaj imam tebe.
Obožujem Amsterdam. Raziščem vsako ulico in uličico.
Kaj iščem? Ne vem.
Tukaj nikogar ne poznam.
Medtem pa zbiram pogum,
da bi izvedela več o svoji družini.
Kdo je ta ženska?
Poznaš jo. Willy.
Je to njeno umetniško ime?
G. Mengelberg?
Antonia Brico. Se me spomnite?
Le kako bi vas lahko pozabil?
Upala sem, da boste to rekli. Prošnjo imam.
Bi me učili dirigirati?
Dirigirati?
Vem, da ste zelo zaposleni, toda ne vem, kje naj začnem.
Ker poznate Franka Thomsena
in sem njegova prijateljica, sem upala …
Lahko razmislim?
Seveda.
Telegram, gospod.
"Gdč. Brico me je prosila, naj jo učim dirigirati. Kaj naredim?"
Poskrbi, da bo čim prej odposlano.
"Pošljite jo domov."
TU POČIVA AGNES BRICO 1880- 1909
Kdo tako lepo skrbi zanj?
Sestra Louigiana, sestra vaše matere.
Je tukaj? Lahko govorim z njo?
Nemogoče. Zavezana je k molku.
Jo lahko vsaj vidim?
Ne.
Lahko govorim z vašo šefinjo?
S sestro prednico? –Ja, njo sem mislila.
Deset minut, v popolni tišini.
Agnes. –Ljubi Bog, odpusti ji.
Njena hči sem, Antonia.
Kje si bila?
V Ameriki.
Nismo te mogli najti.
Me je iskala?
Veste, kako sta se spoznala moja starša?
Spoštujem vašo zavezo molka, vendar ste jo že prelomili.
Zakaj se me je hotela znebiti? To bi rada vedela.
Mogoče lahko prosite boga za nekoga, ki bo odgovoril na moja vprašanja.
Molk je enako kot laganje.
Ni se te hotela znebiti.
Veš, kaj so bile njene zadnje besede?
Za božjo voljo, najdi Antonio.
Kaj počnete tu? –Ste razmislili?
Pojdite domov.
Nimam doma. –V Ameriko.
Ne razumete. Ne morem odnehati.
Raje umrem, kot da sploh ne bi poskusila.
Kaj, če vam ne uspe?
Potem bom šla domov.
Jutri v moji pisarni.
Sem Antonia. Me veseli.
Sem Antonia.
Želite?
Sem Antonia Brico. Me veseli.
Prišla sem h g. Mucku.
Od kod ste? –Iz Amerike.
G. Mucka ni doma.
Poleg tega ga pred poldnevom ne smemo motiti.
Else! Kaj je to?
Kdo ste? –Iz ZDA je.
Za Američane me ni doma.
Po rodu sem Nizozemka. Pravzaprav sem še vedno,
ker nisem dobila ameriškega državljanstva.
Imam priporočilno pismo maestra Mengelberga.
Priporočilno pismo.
Kaj hoče ta pesjan?
Če je zanj to priporočilo, bom pojedel cigareto.
Rada bi bila dirigentka!
Predsodke do žensk imam.
Je vaš prijatelj? –Kdo?
Albert Schweitzer.
Nekaj stvari nama je skupnih.
Med svetovno vojno je bil Schweitzer zaprt v Franciji.
Ne zato, ker bi koga ranil ali mu grozil,
temveč samo zato, ker je bil Nemec.
Vi pa me obsojate, ne zato, ker bi kaj zagrešila,
ampak zato, ker sem Američanka
ali Nizozemka ali ženska ali mlada ali nekadilka.
To je zame kratkovidnost.
Torej sem kratkoviden.
V svoji knjigi o Bachu pravi,
da je ena od značilnosti umetnika, da čaka na svoj veliki dan
in da se med čakanjem izčrpa.
Jaz sem taka.
Vas je že pobralo?
Ne še. Schweitzer je bil nor, da je glasbo zamenjal za drugo življenje.
Jaz pa sem tako nora, da se bom zaradi glasbe odpovedala življenju.
Z vašo pomočjo ali brez nje bom postala dirigentka.
Torej …
Pravite, da ste se pripravljeni izčrpati?
Dragi Robin! Malo sem potovala, zdaj sem se ustalila v Berlinu.
Poučuje me Karl Muck.
Tebi to nič ne pomeni, toda jaz sem presrečna.
Končno se učim bistva.
V nasprotju z Mengelbergom mi je Muck dal pravo priložnost.
Pripravil me je na sprejemni izpit na Glasbeni akademiji.
Tu se moram zares izkazati,
ker na dirigiranju sprejmejo samo dva študenta.
In še nikoli niso sprejeli ženske.
Živjo.
Živjo, Frank, kako si?
Se ti je Antonia kaj oglasila?
Ti ne piše?
Že nekaj časa mi ni.
Morda veš, kdaj se vrne?
Pisala mi je iz Berlina. –Iz Berlina?
Rada bi se vpisala na študij dirigiranja.
Kako dolgo traja študij? –Dve leti.
Dve leti? Kje bo dobila denar?
Najprej pomisliš na to?
Ne bodo je sprejeli.
Podcenjuješ jo. So jo že.
Na nizozemski pogum.
Ena ženska pred sto moškimi.
Kaj boš naredila, da ti bodo sledili?
Nežen pristop ali oster?
In še nekaj, če se boš potila, tega ne boš zmogla.
Crescendo prehaja od pianissima do forte.
Vi igrate mezzo forte. Ni bilo usklajeno.
Tako je. Biti moraš tiranka s palico, ne demokratka.
Se lahko kje pogovoriva?
Dnevna juha.
Čebulna juha.
Zrezek. Dober tek.
Zelo sem ponosen, da so te sprejeli.
Res?
Lahko bi mi sporočila v pismu.
Mangelbergovo priporočilno pismo imam.
Uokvirila sem ga in obesila nad posteljo.
Naslovljeno je na Mucka, ki sovraži Ameriko in ženske.
Veš, kaj je napisal?
Da je vse, kar je nizozemskega, dobro, razen mene.
Ni mi bilo težko ugotoviti, kdo stoji za tem.
Seveda sem upal, da se boš vrnila.
Pravzaprav še vedno upam.
Ljubim te.
Samo zdi se ti. –Kako veš, kaj čutim?
Nisem primerna zate. Poglej najine starše.
Vseeno mi je. Tebe hočem.
Hočem se poročiti, imeti otroke.
Našel boš drugo.
Hočeš reči, da me ne ljubiš?
Je dobra?
Ja, odlična.
Mislil sem, da ne maraš čebule.
Antonia, moram vedeti, zato mi povej, da ali ne.
Če je odgovor ja, te bom čakal.
Bi se poročila z mano?
Lahko razmislim?
Gotovo veš, kaj moraš izbrati.
Najmanj me boli to …
Zavrnila me boš.
Ta svet te nikoli ne bo izpustil.
Mengelbergova žena je bila odlična pevka.
Kaj ima to z njo?
Ne poje več.
Gdč. Brico, vedno prva.
Gdč. Brico, vedno zadnja.
Največji izziv v umetnosti je soočanje z razočaranjem.
"Moje otroštvo in mladost" Albert Schweitzer
DEUTSCHE BANK
Lahko mi poveste, da je iz ZDA, ne pa, od koga je?
Kot sem rekel, ne smem povedati.
Gotovo je od Franka Thomsena. Morda od njegovega očeta?
Lahko povem le, da je od ženske, ki podpira umetnost.
Podpornica umetnosti?
Prva ženska dirigentka, ki bo vodila Berlinski filharmonični orkester.
Ti bi ga morala, ne neka dunajska frajlica.
Ta frajlica si želi enako kot jaz.
Filharmoniki ji prav nič ne zaupajo.
Mož ge. Mayer je moral plačati 5000 nemških mark
za orkester in koncertno dvorano.
Če nikogar ne bo, bo imel veliko izgubo.
Zapomni si, to je tvoja prihodnost.
No, bi šla?
Izvoli, delim jih.
Nočejo prazne dvorane.
Ne.
Najdražji Frank! Pišem ti, ker sem izvedela, da si se zaročil.
Ne bi te smela odgnati. Rotim te,
daj mi še eno priložnost. Ne oženi se.
Mojbog, linčali jo bodo.
Samo svoj denar hočejo nazaj.
Je bila tako zanič?
V najboljšem primeru povprečna.
Denar hočejo nazaj, ker jih je na koncert zvabil
lažen osebni oglas.
"Bogata vdova išče moža." Ga. Mayer si je to izmislila.
Ti si naslednja.
Si pripravljena?
Kaj pa počnete?
Popravljam vam obleko.
Oprostite. –Ne vidite, da delam?
Si videla?
ŽENSKA NI SPOSOBNA VODITI FILHARMONIKOV
Ljudje si želijo, da ti spodleti.
Toda dobra novica je,
da je koncert povsem razprodan.
Najdražji Frank! Ne vem, kaj me je pičilo.
Ljubim te in pogrešam.
Po koncu študija se bom vrnila v Ameriko.
Zakaj mi ne odpišeš?
G. Muck, gdč. Brico ni.
Počakajte, gospod! –Kje je njena soba?
Kaj je zdaj? Si spet majhna punčka?
Ki bo zbežala in se skrila pod materino krilo?
Od katere matere?
Ti mi povej.
No, prideš? Čakajo te.
Nihče me ne čaka.
To je tvoj veliki dan.
Da me izžvižgajo. –Ali ti zaploskajo.
Samo brezno vidim.
Ta bo vedno tam, tudi ko boš uspešna.
Višje kot si, globlje lahko padeš.
torej bom padla, ne glede na vse.
To je del igre. Samo naučiti se jo moraš igrati.
Vi lahko govorite.
Ne pišete se Mayer ali Brico. Junak ste.
Ko sem nazadnje nastopil v Ameriki,
me je z odra pospremila policija
ob glasnem žvižganju občinstva.
Zakaj?
Ker nisem hotel, da zaigrajo ameriško himno.
Nemec sem, sem rekel,
to ni moja državna himna.
Za 18 mesecev sem šel v zapor.
Samo zato, ker je bila vojna. Bil sem sovražnik.
Tako kot Albert Schweitzer.
Sem zato postal junak?
Nihče ni tako mislil.
Edino jaz.
Včasih je to dovolj.
Potiš se.
Nič več.
Američanka osupnila berlinske kritike z dirigiranjem filharmonikom
Gdč. Brico blestela kot berlinska dirigentka
Američanka dirigirala, Berlinskim filharmonikom
Gdč. Brico blestela v Baltskih državah, Parizu in Londonu
Se je spomniš?
Antonia Brico? Ne poznam je.
Delala je zate kot hostesa. Willy Wolters.
Je to ona?
V Evropi je povzročila pravo vznemirjenje.
Se ne bi splačalo potruditi, da dirigira tukaj?
Willy.
Materin grob sem obiskala.
Očitno nisi vedela, da je mrtva.
Umrla je zaradi strtega srca, ker me je izgubila.
Komaj 29 let je imela.
Kdo ti je to povedal?
Njena sestra, ki skrbi za njen grob.
Osem otrok je bilo. Moja mama je bila najstarejša.
Torej je še več članov družine?
Ni mi treba pojasnjevati, kako je, če se te nekdo odreče.
Spoznala je moškega, glasbenika.
Noro se je zaljubila vanj.
Skupaj sta preživela noč, nato se je je naveličal.
Ljubezen jo je uničila.
Sebičnice so obsojene na propad.
Da si me ugrabila in pobegnila v Ameriko, pa ni bilo sebično?
Tvoja mati naju je tožila.
Ker me je hotela nazaj.
Posvojitev bi morala biti začasna.
Na dan sojenja je čakala v sodni dvorani.
Ure so minevale, vidva pa se nista pojavila.
Mesece me je iskala, a zaman.
Izginila sem.
Kaj se je zgodilo s tvojo materjo?
Zaprla se je v samostan,
kjer je shirala.
Še vedno misliš, da me ni ljubila?
Pripravljen? Tvoji starši so tu.
Takoj pridem.
Zvežite me z glasbenim urednikom New York Timesa.
Lahko vam omogočim en koncert,
vendar boste morali kupiti polovico vstopnic.
Koliko bo to stalo?
Vnaprej.
To zahtevate od vseh dirigentov, ki nastopajo tu?
Tu nastopajo samo slavni dirigenti, kar vi niste.
V Evropi mi je šlo dobro.
Če se vam zdi šest koncertov v enem letu dosežek, potem je.
Močno tvegam.
Ne morem si privoščiti tega.
Potem umikam ponudbo.
Se boste vrnili v Evropo?
Mi boste dali več koncertov, če mi uspe?
Mi postavljate pogoje? –Prosim.
Zelo pomembno mi je, da imam več koncertov. Prosim.
Me prosite?
Tu je!
Lahko dobimo izjavo?
Je res, da boste dirigirali tu?
Ja, res je.
In če bi kdo rad kupil vstopnico, naj se obrne name.
To sem najbolj pogrešala.
Nočeš vedeti, v kakšnih sumljivih kleteh sem igrala zadnje leto.
Inkognito, seveda. Kot Willy Wolters.
Tam sem preživela zaradi tega, kar sem naučila tu.
Vedno rad pomagam.
Resno misliš?
Antonia Brico.
Dovolj! Tromboni so prezgodnji.
Zdaj so prezgodnji fagoti.
Če že morate začeti v napačnem času,
potem dovolite, da začnejo tromboni.
Štiri vstopnice?
G. Barnes, na moje vstopnice je velik naval.
Če se bo tako nadaljevalo, bodo čez uro razprodane.
Lahko dobim še en koncert?
Kaj je tokrat?
Želite kaj povedati? –Koncert je jutri.
Ne bi mi vas bilo treba ustaviti, če bi me ubogali. Še enkrat.
Zakaj ne igrate?
Ne bom ubogal ženske, ki ne ve, kje je njeno mesto.
Dobro vem, kje je moje mesto. Prav tu.
Še enkrat!
Vzela sem vam glasbilo. Kako se počutite?
Previdno, stradivarka je.
Stradivarka!
Torej vam ni vseeno za to glasbilo? –Ne.
Potem sva si enaka. –Zakaj?
Ta orkester je glasbilo.
Brez njegovih članov ne morem igrati nanj.
Veste, kaj reče solist, če en dan ne vadi klavirja?
En dan brez vaje slišim samo jaz,
dva dneva bo slišal ves orkester,
tri dni pa bo slišalo tudi občinstvo.
Se vam ne zdi, da enako velja tudi za dirigiranje?
Veste, koliko koncertov imam na koledarju?
Enega.
Sledi mu ena velika praznina.
Veste, koliko jih imajo moji moški kolegi?
Štiri, včasih pet na mesec vse leto.
Je to pošteno?
Ne. To je kot bi sestradancu metal drobtinice.
Zaploskajte, prijatelj, komedije je konec.
Ne morete kar oditi! Pogodbo imava.
Moje glasbilo. Sprejmite ga, prosim.
Brez tistega, ki igra nanj, ni vreden nič.
To pomeni, da boste jutri prišli?
Ne, še vedno čakam, da boste vi kaj pripomnili.
Boste prišli jutri na koncert?
Oprostite, nisem slišala.
Prosim.
Prosim, kaj?
Gdč. Brico, boste jutri prišli na koncert, prosim?
G. Barnes, me prosite?
Ja.
Kaj pa moj pogoj?
Dobili boste še en koncert.
Bi šla na koncert Antonie Brico? Lahko dobim vstopnice.
Te ne zanima, kako je?
Ne, nočem je videti.
Ko zamižim,
ne vem, da dirigira ženska.
Nezaposleni glasbeniki? Hočejo, da vodim njih?
Tako se me hoče znebiti?
To je projekt, ki ga financira vlada,
da bi glasbeniki ostali v formi za boljše čase.
Ne razumem. Odlične kritike smo dobili.
Za Barnesa je to bistvo težave.
Preveč pozornosti dobivaš. –Ampak to je super.
Razumem, da se počutiš ogoljufano, toda poglej s svetle plati.
Dobila boš plačo in dirigirala boš.
V čem je smisel, če tega nihče ne bo slišal?
Ne bom privolila.
Sem prezgodnja?
Kje so moški?
Newjerseyjski simfonični orkester ima avdicijo.
Zakaj ste potem ve tu?
Samo moške sprejemajo.
Samo moške, kaj?
Robin, mar ne govoriš vedno, da moraš izstopati,
če hočeš uspeti v tem poslu?
Prav to bom naredila.
Dirigentka Antonia Brico išče glasbenice
za ženski simfonični orkester.
Iščemo glasbenice za vsa glasbila.
Mi pokažeš?
Ugledni dirigent in pianist Mark Goldsmith pravi,
da ženska nikoli ne bo postala svetovno priznan dirigent.
Gdč. Brico se bo morala zadovoljiti s položajem na obrobju,
preden bo potonila v pozabo.
AVDICIJA
Glasbenice so manjvredne
Koliko vas je prebralo ta članek?
Potem bi se vam rada zahvalila, da ste vseeno prišle.
Nobena od vas ni manjvredna.
Pridite sem, dame.
Lahko kontrabasistka ostane?
Lahko na samem govorim z njo?
Kako vam je ime?
Roberta Jones.
Roberta Jones …
Robin, si se preoblekel v žensko?
Imaš lasuljo, umetne prsi
ličila in drugo kot gdč. Denise?
Je to eden od tvojih izrazov podpore?
Robin?
Nisem oblečen kot ženska.
Prosim?
Te so prave.
Kako, da jih nikoli nisem videla?
Ker znam dobro skrivati stvari.
Nisi imel nesreče?
Razen če šteješ, da sem bil rojen kot punca.
Si hotel biti moški?
Hotel sem biti glasbenik.
Ko stopim na oder, pridem domov.
Enako kot ti.
Zato sem te podpiral, ko si živela v Berlinu.
Ti si mi pošiljal denar?
Podpornica umetnosti.
O bog.
Robin …
Potem se ti moram zahvaliti.
Zelo mi je žal. Niti sanjalo se mi ni
o tem. Pravzaprav o ničemer.
Cena je morda previsoka, ampak vsaj delava to.
Ja, vsaj delava.
Raje bi ostal, kar sem bil.
Kdo pa si?
Jaz.
Je gdč. Brico kaj povedala?
Pravi, da glasba ne pozna spola.
V glasbi ni spolov Umetnost je brezspolna
Town Hall je na voljo. –Madonca, Town Hall?
Preveč sedežev ima.
Kako naj jih napolnimo?
Mislil sem, da bi v časopis dali oglas
in povabili višji sloj.
Nobenega od njih ne poznam. Pa ve?
No, ja. Toda ali imate njihove naslove?
G. Goldsmith.
Kaj menite o Antoniinem izzivu?
Kje naj začnem?
Dirigiranja se je lotila samo zato, ker ni bila nadarjena pianistka.
To je bilo preračunljivo,
ker si je želela samo slave.
Tu ne gre za strast.
Zakaj bi g. Goldsmith to rekel? Se mu zdi, da ga ogrožam?
Mar ni nešteto brezposelnih glasbenikov?
Gdč. Brico je bila več let brez dela.
Toda brezposelni glasbenik je z razlogom brezposeln.
Smo sredi velike gospodarske krize.
Dela ni zaradi pomanjkanja delovnih mest, ne pomanjkanja sposobnosti.
To ni normalno. –Kaj? Ženske?
To je v nasprotju z vso glasbeno tradicijo.
Služiti moramo glasbi, ne zastarelim klišejem.
Ženske si marsikaj domišljajo.
Mislijo, da so najboljše v vsem mogočem.
Za vsak neuspeh so same krive.
Nobena ženska ne igra pozavne ali roga.
Zapišite to:
Gdč. Brico nikoli ne bo našla pavkistke.
Willy Wolters!
Če hočeš sebe sramotiti na odru, kar izvoli,
toda ves ženski orkester je preveč.
Naj uganem, podpirate Marka Goldsmitha.
Seveda. Prišla sem te odvrnit od tvojega načrta,
da zganjaš cirkus.
Ljudje obožujejo cirkus.
Če ga lahko ponudim svoji publiki, ji ga tudi bom.
Vsem iz mojega kroga si poslala vabila.
Naredila bom vse, kar je v moji moči, da jih odvrnem
od tvojega koncerta.
Naredite, kar hočete, jaz pa bom tudi.
Lep dan želim.
Kako so lahko oglas postavili sem?
Na stran z avti.
Kdo bo pogledal tja Kakšna izguba denarja!
Mislim, da ima ga. Thomsen zveze na časopisu.
Imamo kakšne rezervacije?
Ja.
Je to vse? –Ja.
Bomo pač igrali v prazni dvorani.
Odpovedati bomo morali Town Hall.
Poskusil sem že, niso privolili. Vseeno moramo plačati.
S čim? Kakšna katastrofa.
Mislim, da bi morali vseeno to narediti.
Kako bomo plačali glasbenicam?
Privolile so, da bodo igrale zastonj.
Zastonj? –Niso vsi proti nam.
Dobro. Potem jim lahko vsaj priskrbimo občinstvo.
Imeli bomo zastonj koncert.
Town Hall bomo prosili za odlog plačila.
Nič več plačljivih oglasov, samo še brezplačni.
Pismo. Od prve dame.
Prosim?
Za gdč. Brico od Eleanor Roosevelt.
Oprostite. Kako dolgo bom še čakala?
Morda bo še trajalo.
Radijski intervju imam in čakam že pol ure.
Žal mi je, toda ge. Roosevelt nihče ne more priganjati.
Dober dan. –G. Goldsmith.
Gdč. Brico, v veliko veselje mi je bilo.
Oseba, ki mi je povedala o vas, ni pretiravala.
Smem vprašati, kdo je bil?
Žal mi je, toda prosil me je, naj ne povem.
Potem morava to spoštovati.
Prav to je rekel o vas,
ko so vas napadli v časopisih.
Do velikih glasbenikov je treba biti spoštljiv.
Očitno vas zelo ceni,
kajti plačal je koncertno dvorano.
Če vam smem dati nasvet.
Naredite tako, kar vam govori srce,
saj vas bodo v vsakem primeru kritizirali.
Poslušalce zanima, ali so ženske glasbenice.
In ne pozabite, da je v tej državi 17 milijonov radijev,
zato vas posluša 50 milijonov parov ušes.
Mislite, da je orkestrski svet pripravljen na kulturno spremembo?
To ni povezano s kulturo.
Gre le za sporno obliko zabave,
obupen poskus privabljanja pozornosti.
Bodiva odkrita. Bi vi kupili vstopnico za njen koncert?
Jaz že ne.
Želeli bi si slišati odgovor gdč. Brico.
Povabili smo jo na pogovor, toda na žalost še ni prišla.
Še en razlog, zakaj to ne more uspeti. Ženske vedno zamujajo.
Niste zaslepljeni z nerazložljivim odporom do žensk
kot dirigentk?
Samo izražam tisto, kar si misli občinstvo.
Torej gdč. Brico nikoli ne bo postala maestra?
Ne.
Prvi koncert gdč. Brico bo v newyorškem Town Hallu,
ki ima 1500 sedežev.
Mislite, da bo prodala toliko vstopnic?
Mislim, da se je ustrašila,
kajti nazadnje sem slišal, da bo koncert brezplačen.
Noče zaslužiti?
To je poteza iz obupa, ker ni nobenega zanimanja.
Gdč. Brico je ravnokar prišla. Kaj vi pravite na to?
Za to smo se odločili zaradi krize.
Želimo, da je koncert dostopen vsem,
tudi tistim, ki nimajo denarja.
Zato bi izkoristila to priložnost, da povabim ljudi.
Opravičujem se za zamudo, pomemben sestanek sem imela.
Kaj bi lahko bilo pomembnejše
od uspeha tvojega projekta, obsojenega na propad?
Pred leti sem bila učenka g. Goldsmitha.
Že takrat je imel nenavadno mnenje o položaju žensk,
češ da spadajo na dno.
Prav zato sem se naučila biti na vrhu.
Zato mu še vedno …
Zamerite?
Ne, hvaležna sem mu.
Čisto zares.
Prišla sem s sestanka z našo prvo damo,
in ge. Roosevelt nihče ne priganja.
Je bil sestanek povezan
z Newyorškim ženskim simfoničnim orkestrom?
Vsekakor.
Prva dama je podprla naš orkester.
Zelo smo počaščene, da želi biti naša pokroviteljica.
To je znak, da obstaja zanimanje za nas celo v najvišjih krogih.
Želite, gospa?
K Franku Thomsenu sem prišla.
Koga najavim? –Staro prijateljico.
Prehiter si zame.
Ti …
Zdravo, Frank.
Vidim, da imaš sina.
Ja.
Kako ti je ime? –Will.
William.
Ga lahko pelješ gor?
Prijeten otrok. –Ja.
Kaj te je prineslo sem? Greš naprej?
Ne trudi se.
Kmalu moram oditi.
Prišla sem se ti zahvalit za to, kar si naredil.
Kaj pa?
Ga. Roosevelt in Town Hall.
Malenkost.
Zame ne. Nekaj časa sem potrebovala, da sem ugotovila,
da si ti uporabil zveze. Tvoja dolžnica sem.
To razumi kot moj način opravičila.
Za kaj?
Ker sem te prosil, da uničiš svoj talent tako, da ga ne uporabljaš.
Nekoč si rekel, da je to noro.
Nisi nora.
Jaz sem bil, ko sem te izpustil.
Sva že dva.
Oditi moram.
Ne bom te več zadrževala.
Boš prišel na koncert?
Ne.
Doma moram ostati. Z Williamom.
Mogoče bo prišla Emma.
Kako je zunaj? –Pravi cirkus.
Dober večer, gospa prva dama. V čast mi vas je spoznati.
Hvala. –Velika čast.
Pozdravljeni, gospod.
Ljudje nimajo nobenih manir več.
Mislim, da je tisto Frank.
Newyorški ženski simfonični orkester
je uspešno nastopal štiri leta.
Ko je Antonia začela sprejemati moške glasbenike,
je upadlo zanimanje za orkester, zato je razpadel.
Antonia je vse življenje posvetila glasbi
in je kot gostujoča dirigentka vodila slavne orkestre.
Toda stalnega delovnega mesta glavne dirigentke ni nikoli dobila.
Leta 2008 je ugledna revija Gramophone objavila seznam
20 najboljših orkestrov na svetu.
Nobeden od njih nikoli ni imel ženske za glavnega dirigenta.
Gramophone je leta 2017 objavil še seznam
50 najboljših dirigentov vseh časov.
Na njem ni niti ene ženske.
Prevod MEDIATRANSLATIONS
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija